TILLTRÄDE FÖRBJUDET!
INGET JÄVLA TILLTRÄDE! SE UPP FÖR MULAN!
-God morgon. -Livet är hårt om man inte kan läsa.
Förlåt?
Mr Wiley Starke har...gått bort.
Han begravs i morgon och jag tänkte ni ville veta det eftersom...
Jaha, vad tog honom?
Han blev bara gammal.
Jaha, ja...
Ja, då så...
Jag har alltid trott att du skulle gå bort först.
Se inte så besviken ut.
Buddy?
Vad kan jag göra för er?
Det är lugnt. Kom in och sätt er.
-Vad har ni på hjärtat? -Dags för mig att snart ligga lågt.
-Med vadå? -Nu till saken.
-Jag behöver en begravning. -För vem då?
-Mig. -Vill ni köpa en begravning åt er?
-Uttrycker jag mig fel? -Ursäkta mig. Är ni sjuk?
-Alla dör. -Okej. Jag förstår.
Kyrkan kan hjälpa er att ordna allt och arrangera begravningsgudstjänst.
-Vad skulle ni säga? -Om vadå?
-Mig. -Jaha, ett minnestal.
-Vet inte, vad vill ni att jag säger? -Var ärlig, säg vad ni skulle säga.
Mr Bush, jag vet inte så mycket om er Jag har hört historier men...
-Vadå för historier? -Ja, ni vet, folk pratar.
Vadå för historier? Säg en.
Min mor sa att skvaller är Djävulens radio.
Viktigast är att när man når livets slutfas, ska man vara redo för nästa.
Har ni slutit fred med Gud?
-Jag betalade. -Man kan inte köpa förlåtelse.
Den är gratis, men man måste be om den.
Jag hörde hemska saker om honom när jag var barn.
Kom in, allihop.
Det där är gamlingen Bush. Det är det.
Du där!
Vi vet allt om dig. Håll dig borta från den här restaurangen.
Det finns kvinnor och barn därinne och vi vill inte ha dig bland dem.
Hörru du! Se på mig när jag talar till dig! Jag vet att du hör mig!
Hör du det? Kommer du hit igen blir det problem.
Fan, också.
Carl!
Det är ingen fara.
-Frank, det var slagsmål. -Låt mig gissa.
-Carl? -Ja, men med gamlingen Bush.
-Gamlingen? Har vi ett lik? -Nej, det var han som slog.
-Jag har aldrig sett nåt liknande. -Årets händelse och jag missade den.
Har du läst tidningen idag? Folk dör som flugor överallt...utom här.
Vilka är oddsen att en begravningsbyrå går i konkurs?
När ens firma, som alla behöver, inte går runt, hänger det väl på en själv?
Och ändå vet jag inte. Vad gör man när folk inte vill dö?
I Chicago vet folk hur man dör.
De drunknar, blir överkörda, skjuts ihjäl. Vad som krävs.
Vi dör här också, men vi har ingen brådska.
Det är dom eller vi.
Jag kanske vet en person som vill ha en begravning.
-Hur mycket hade han? -Det var i en bunt.
En enstörings pengar. Bra.
Där är det.
Där är hans skylt.
INGET JÄVLA TILLTRÄDE! SE UPP FÖR MULAN!
Vad gör du?
Du har ju velat bli försäljare. Nu har du fått ett uppdrag.
Kom ihåg, in med foten, etablera förtroende, och sen slår du till.
-Jag vill helst att du följer med. -Utan tvivel, men...
Gör du inte detta själv, får du aldrig veta om du är bra.
Och du blir aldrig bra, om du inte vet att du är det.
Hallå...
Vill du titta in i mitt hus? Se hur det ser ut? Va?
Åh, Katie...
Var det dig jag såg vid kyrkan med fru och barn?
-Ja. -Vad fan gör du här?
Jo, jag hörde att ni ville ha en begravning.
-En begravning? -Jag jobbar på Quinn Begravningsbyrå.
Jag tänkte att jag kunde hjälpa er.
Tycker du om kanin?
Det hänger på hur man blandar saker. En del går bra, annat fungerar aldrig
Indianerna sa allt talade till dem. Så gjorde de mediciner och valde mat.
Saker talade till dem, som vi talar med varann. Tror du på det?
-Jag vet inte. -Lyssnar man inte, så hör man inget.
Då så, var beredd, här kommer gafflar.
Har ni gjort denna möbel? Jag har aldrig sett nåt liknande.
-Vad håller det uppe? -Ja, det är...magik.
Vill ni planera för er begravning-
-som jag hoppas ligger långt fram i tiden-
-så behandlar vi er med respekt och erbjuder mycket fin gudstjänst.
Vad sa alla om det som hände i stan? "Dåren ville döda en man utan orsak."
-Alla historier har två sidor. -Man säger så, men tror inte på det.
De tror vad de tror och vill inte veta nåt annat.
Folk är så rädda för allt okänt att de hittar på saker för att må bättre.
Som livet...efter döden.
Himmelriket.
Jag hoppas den delen är sann. Vi vet nog inget om nåt.
Jag gör det då inte. Jag bara gissar för det mesta.
Det här var jättegott.
Ni grabbar har kastat sten på mina fönster i 25, 30 år.
Hört många historier om mig?
-Ja. -Berätta en.
-Det vill jag helst inte. -Det vill jag att du gör.
Som barn hörde jag att ni dödat några typer i ett slagsmål.
Är det allt?
-Vad var det du hette? -Buddy Robinson.
Behöver jag dig, så vet jag vem du är.
Ja, jag respekterar era önskemål men lagen kräver...
Nej, vi kan inte begrava honom under huset.
Bara en fråga: Hur får ni in kistan under huset?
Ingen kista.
Ni måste ha någon slags sanitär behållare för anständighetens skull.
Ja, men mycket är naturligt som inte är anständigt.
Vill ni stiga på?
Vad gjorde han? Herregud.
Nej, det visste jag inte om er man.
Ja, nu förstår jag varför ni vill ha honom under huset. Men ändå...
-Hallå... -Frank Quinn, det här är mr Bush.
Stig på. Angenämt.
Kaffe...
Angenämt. Hon ringer tillbaka.
Är ni...
...från någonstans?
Lite överallt. - Ge honom en stol, Buddy.
Varsågod.
-Vad kan vi göra för er? -Jag är ute efter en begravning.
Då har ni tur. Följ mig.
Massivt pekanträ.
Stålhandtag.
-Glöm lådan. Vad mera? -Vad än ni önskar.
-Blommor. -Nej.
-Gravplats. -Det har jag.
-En gudstjänst. -En fest.
-Vad för nåt? -En fest!
-Vad för slags fest? -En begravningsfest.
Det kan vi ordna.
-Och jag vill vara med. -Det kommer ni att vara.
-Jag vill vara med där...nu. -Vara på er begravningsfest...
-...levande? -Ja.
Men ni kan inte ha en begravning om ni inte är...ja, ni vet.
Avliden.
Vänta lite, det är bara en detalj. Vi kan se på saken.
-Rätt stor detalj. -Ni vill ha fest medan ni ännu lever.
-Så att ni kan vara med. -Ja eller nej?
Ja. - Ta fram papper, vi måste göra en lista över de mr Bush vill bjuda.
Sitt kvar. Jag vill att alla de som har en historia om mig ska komma.
-Det blir väl ungefär fyra län. -Då vill jag ha så många människor.
Ja, men hur bjuder man in människor...
Hur får man folk att komma och berätta historier om er-
-när de, som jag antar, kan bli skjutna.
Oroa er inte, vi kommer säkert på nåt sätt.
-Jag fick just några idéer. -Som vadå?
-Felix... -Felix?
Felix, hälsa på mig.
Hej, Mattie.
Hur känner hon honom?
-Jag hörde du hade flyttat. -Jag har varit tillbaka ett tag.
Hur mår du?
Du ser ut som du alltid har gjort.
-Såg du storleken på den? -Vadå?
Vadå "vadå"? Den jävla penningbunten.
-Vill han ha fest ska han få det. -Det går ju inte om han inte är...
Jag sålde 26 av de fulaste bilar som nånsin gjorts en december i Chicago-
-medan vinden blåste så kallt i arslet att jag fes snöflingor i juli.
-Så säg inte att vi inte klarar detta -Men...
Det blir ditt sista "men". Du är försäljare nu. Sälj!
För tusen år sen var han den mest intressante man jag träffat.
-Du skojar. -Han var det.
-Menar du allvar? -Det gällde inte bara hans utseende.
-Det får jag hoppas. -Han var vacker.
De flesta avslöjar sig själva, man vet vad de tänker-
-men han var som en djup grotta som blev allt djupare.
Än i dag finns det ingen som han.
Är du hungrig? Jag ska hjälpa dig med det.
Såja, såja. Okej.
-Är du hungrig? -Jag kanske får ett anfall jag med.
-Säger du det? -Jag känner mig gråtfärdig.
-Ni pojkar... -Jag kanske kan göra nåt bra för oss.
-Det har du redan gjort. -På penningsidan, alltså.
-Handlar det om mr Bush? -Jag får hälften av det vi tjänar.
-Varför är du inte glad över det? -Visste inte att jag inte var det.
Jag var väl det i en minut.
Men tanken att göra karneval av någons död...
Jag vet inte om det är rätt.
-Är det vad han han vill? -Han säger det.
Du bär inte ansvaret för andra, Buddy. Du är bara du.
Vi har en plan. Vi behöver bara lite av er tid.
-Full fart på den här. -Det här är inget.
-Fin bil för de döda. -Jag köpte den inte för deras skull.
Jag tänkte på er begravningsfest i går kväll. Jag tror jag förstår nu.
När jag var liten dog mina föräldrar i en bilolycka.
Alla på begravningsbyrån gjorde det omöjliga som jag såg det.
Vet inte vad jag skulle ha gjort utan dem.
Jag önskade mamma och pappa var där, så de kunde se vad fint de gjort
-Vart tog han vägen? -Jag vet inte.
-Lämna mig inte avklädd här. -Gör inte det där än.
Klipp så mycket ni vill men efter fotograferingen. Jag betalar.
-Varför vill ni fotografera mig? -Vi ska annonsera om er fest.
-Sätta upp affischer. -Och jag ska se ut så här. Varför?
-Varför? -Så att folk känner igen er.
-Ni vill ju ha så många som möjligt. -Så en gammal tokgubbe drar fler...
-Tror ni inte det? -Säger du nånsin vad du menar?
Ta det.
-Vill ni att han ska le? -Det är hans leende.
Ja, då så.
Mr Bush, när jag räknat till tre. Ett, två...
Det var som fan. Ni ser ju riktigt bra ut.
Han betalar.
-Vad tycker du? -Jag skulle inte känna igen er.
Kanske Djävulen inte heller gör det. Det här kan fungera.
-Vänta lite, var är skorna? -Inte vanligt med skor i en kista.
Vad har ni för storlek? 44?
Kavaj och byxor blir 13,19 dollar.
Och skorna går på 6,50. Totalt 19,69.
-Och underkläder då? -Det använder jag inte.
En fråga för mycket.
Inte för att jag vill vara nyfiken, men hur känner ni Mattie?
Vi var ihop.
Jag synar.
-Begravningsfest? Vad fan är det? -Ordnar ni fest?
Vill han komma på sin begravning, så...
Jag önskar min exfru kommer till min så jag kan säga "kyss mig i arslet".
-Varför tror du hon skulle komma? -Alla stålar du är ute efter...
-Har Felix pengar? -Ja, han kom för en begravning.
Med tjock sedelbunt. Verkade tro att han kunde köpa sin väg till himlen.
-Är han sjuk, Gus? -Sjuk?! Han är inte sjuk.
-Ingen går på den jävelns begravning. -Kanske gör de det.
Han bjuder alla som har en historia om honom.
-Du kan berätta när han slog ner dig. -Fortsätt så, Frank.
Säg vad ni vill, om jag varit ensam vore jag död nu. Han har dödat förr.
Så ha ni er lilla fest för Djävulen och hans pengar.
Jag kommer att dansa på hans grav en dag.
Du vill inte medge det men Carl har rätt.
Du vet inte vad Bush gör. Han vill kanske få en chans att skjuta folk.
-Det skulle han inte göra. -Jag såg honom i ögonen.
Ingen vet vad han är kapabel till, kanske inte ens han själv.
Är du fortfarande kvar?
Ja, det är du.
Bäst för dig att du är det.
Jag vill ha dig nära mig. Hör du det? Nära mig.
God kväll, miss Mattie. - God kväll, Frank.
-Jag följer dig hem. -Nej, tack.
-Säkert? -Ja.
-Du spelar väl aldrig igen? -Det är inte det. Jag bara...
Du kom för du vet inte vad du ska ta dig till.
Jag sov på samma sida av sängen hela livet.
Efter det att min fru gav sig av bytte jag sida. Utan vidare, bara.
Och jag har aldrig lyckats byta tillbaka.
Åh, herregud!
BEGRAVNINGSFEST! ALLA ÄR INBJUDNA!
Vi har nåt extra idag. Vår gäst ska prata om händelsen alla talar om.
Här är mr Felix Bush, den mystiske enstöringen från Caleb County .
-Hur mår ni idag? -Jag mår.
Hur fick ni idén att ställa till med begravningsfest innan ni dör.
-Jag drömde det. -Jaså?
-Ni ser inte ut som på affischerna. -Jag blev tuktad.
Ni är en legend. Jag var nervös inför intervjun, har hört vilda historier.
-Som vadå? -Ni vill folk ska berätta historier?
-Kom och berätta din. -Tack.
-Hur länge har ni bott därute ensam? -Lite över 40 år.
-40 år utan någon att prata med? -De första 38 är de svåraste.
Varför gjorde ni det, mr Bush? Isolerade er så där?
Varför? Om ni kommer till begravningen kanske ni kommer förstå.
-16 februari ges svaret på mysteriet. -En sak till.
-Det kommer finnas ett lotteri. -Vad för slags lotteri?
Man köper en lott för fem dollar och på begravningen drar vi namn.
När jag sen dör får vinnaren mitt ställe.
120 hektar timmerskog som inte har rörts på 40 år.
-Sänd det till Quinn Begravningsbyrå. -För fem dollar! Ni hörde vad han sa.
För en chans att vinna 120 hektar orörd skog värd tusentals dollar-
-skicka namn, adress, fem dollar till Frank Quinn på Quinn begravningsbyrå.
-Jag köper en lott. -Ni satsar på en mans död.
-Jag menade inte så, men eftersom... -Det är hans idé.
-Det är väl så ni vill ha det? -Köp en lott och berätta en historia.
Spara lite till mig. Ät inte allt.
Vem är det?
Felix...
Mattie.
Se på dig! Jag undrade just om du fortfarande höll dig under skägget.
Ja, jag vet ju inte var jag annars skulle gå.
-Jag hörde dig på radion. -Ja.
-Du har blivit riktigt talför. -Ja, jag har väl det.
Ja, här är det. Detta är min lada. Det här är min mula. Gracie.
Vill du hälsa på henne?
Vill du ge henne mat?
Gör det. Hon kommer älska dig för det.
Seså, Gracie. Det här är Mattie.
Ge henne lite till.
Vill du...se resten av mitt ställe?
-Vill du att jag gör det? -Ja, det vill jag.
Man vet alltid var man har en hund. Vaktar Charlie och Maud...
Jag vill en dag ligga här bredvid dem. Om de vill ha mig här.
Det är verkligen vackert. Det såg väl ut så här överallt för 100 år sedan.
Lämnar man saker i fred vet de vad de ska göra.
-Som du? -Jag vet inte vad man gör med nåt.
-Du har levt ensam länge. -Det passar väl vissa bättre än andra
Hade aldrig trott det skulle passa dig, ingen att prata med, umgås med.
-Hur sover du nu för tiden? -Hur jag vadå?
-Sover du gott? -Inte på sista tiden.
-Hur visste du det? -Titta här...
Det här är valeriana. Det hjälper en att somna när nätterna blir långa.
-Vill du gå med på en promenad? -Ja.
-Vill du stanna på middag? -Jag vill inte vara till besvär.
En middagsgäst vart 30:e, 40:e år är inget besvär.
Då stannar jag väl, då.
Det är bäst du går nära mig, för vildkatter har ätit upp mina höns.
Eller kanske var det jag.
Man tar den roten och smular sönder den.
Då var vi framme.
Stig på.
-Ge mig din kappa. -Tack.
Det är lite kyligt.
-Vill du ha te? -Ja, gärna. Tack.
Vilket vackert bord. Du har alltid varit så händig.
Tack.
Mattie...
-Spelar du fortfarande piano? -Jag undervisar några flickor.
Jag kände mig så bra när du spelade.
Minns du när du spelade och lampan slocknade och du fortsatte i mörkret.
Jag hör ibland den sången på nätterna. Ja...
Jag gör det.
Det är verkligen tyst härute. Jag sa att det verkligen är...
Jag försökte skriva till dig några gånger.
Men jag visste inte vad jag skulle säga.
-Jag hörde att du gifte dig. -Ja, med en läkare. En snäll man.
Vi bodde i St.Louis en tid.
Han dog...för ungefär ett år sen.
Så jag kom tillbaka hit för...
Jag vet inte varför. Listan på de bortgångna blir allt längre.
Jag väntar bara på att mitt namn ska ropas upp.
Du är varmhjärtad. Det har du alltid varit.
Man kan inte vänta på nåt, Mattie. Blunda, hålla andan...
Stanna på ett ställe hela livet. Man rör sig ändå.
Precis som världen gör det, rör sig under en... Det finns ingen väntan.
Och det finns väl inget "att komma över vissa saker", eller hur?
Det gör det väl inte, Smulan.
"Smulan." Herregud, det har ingen kallat mig...
-Herregud! -Ja, men det är inte våra pengar.
Jag vet, men en del av dem blir det. Det är ju vi som organiserar det hela
Han borde vara här. Jag hämtar honom.
Vet inte vad marken är värd. Ni kan nog få tio gånger så mycket. Mer ändå
Ni gör ju vad ni vill med dem, men jag blir lite nervös.
Hade aldrig trott jag skulle få se så mycket pengar att jag blev nervös.
Vi borde tala om priset på kläderna, annonserna, och vårt pris för allt.
-Vi kommer ta ett schysst pris. -Vad tycker du?
Pengar får folk att göra konstiga saker. Jag skulle sätta in på banken.
Banken här...kan man inte lita på.
Det är allt jag säger.
Kan jag lita på dig?
-Alla namn och dollar finns på bordet -Det var inte vad jag frågade.
-Jag har gjort ett jävla bra jobb... -Mr Bush, jag menade inte...
Jag har sålt hästar, bilar och klockor och skäms inte för det.
Jag är varken bankrånare eller falsk- spelare och sover lugnt när jag sover
Ta för de utgifter ni haft och ge mig ett kvitto. Räkningar ger ni till mig
Jag betalar. Lägg pengarna i en låda. Pojken och jag tar med den i morgon.
Allt nytt som kommer in, förvarar ni i en ful kista tills jag hämtar det.
Efter festen ger ni mig ett schysst pris för ert arbete, så gör vi upp.
Ett schysst pris.
Är det bara jag eller är han extremt talför när han vill.
Jag vet inte längre vem det är som säljer vem till vad?
Det är inte så uppenbart, va?
Här...
-Vart ska vi? -Norrut.
-Hur långt. -Tills jag säger till.
Gasen i botten!
-Hur mycket längre? -Va?
Hur mycket längre vill ni åka?
-Säg inget. -Till vem då?
Du får säga hej, det är allt.
-Hej. -Hejsan.
Har ni kommit till rätt ställe? Här väntas ingen begravning.
Hej.
Hej, Charlie.
Felix?
Ja. Ja...
Fortfarande på benen.
-Pastor Charlie Jackson. -Hej.
Det är Buddy Robinson. Han pratar inte mycket.
Nån måste prata. När ett spöke kommer hit i en likbil-
-väntar man sig att få höra nån slags historia.
Min hörsel är inte som förr. Ska jag predika på din begravningsfest?
Med dig sittande där?
Ja.
Jag har talat med Gud om dig. Han sa gjutformen gick sönder när du gjordes
Att det är underhållande att se på dig men medför alltför mycket problem
Ja...
Vad vill du jag ska säga på denna begravning?
Säg vad du vill, Charlie.
-Kan du ge oss en minut? -Nej, sitt kvar.
-Rädd för att vara ensam med mig? -Han får höra vad som sägs.
Ja, då så. Sen du rest härifrån, gjorde du det rätta?
Jag kände det som att jag gjorde det rätta. Ja.
Biktade du dig? Bad du om förlåtelse?
Berättade du för henne, Felix?
-Då har du åkt långt för ingenting. -Du självsäkre...
-Våga inte... -Lyssna på mig.
Jag byggde mitt eget fängelse och jag satt där i 40 jävla år.
Ingen fru, inga barn, inga vänner, ingenting alls.
Inga barnbarn.
Jag vet inte ens hur man håller en baby. Hörde du vad jag sa?
40 år... Räcker inte det?
Det vet du att det inte gör.
Varför kommer du inte och säger det? Berätta allt om du vill. Strunt samma
Men bara kom och säg något.
Aldrig i livet.
Hur mycket vet ni om honom?
Nästan ingenting. Jag bara arbetar på begravningsbyrån.
Vet ni att han byggde den här kyrkan?
Nej.
Hur kunde en sån man bygga nåt sånt här?
Jag vet ju att han var en bra snickare men det här är...
Magiskt? Kanske är det det bästa hos honom.
Kanske...kanske la ha ner hela sin själ i det. Jag vet inte.
Vad var det ni talade om?
Vad gjorde han? Vem skulle han ha sagt det till?
Det är mellan honom och Gud, antar jag.
Det jag berättar för er är att han kom hit halvdöd.
-Får jag fråga en sak? -Måste du göra det?
Ja. Vad är det vi gör?
Sen ni kom till byrån har ni styrt allt. Jag vet inte vart det bär hän.
Det är en massa saker du inte vet. Till exempel vad en hund drömmer om.
Man tänker sig att den jagar kaniner, men vet inte om de finns i drömmen.
Och han kan ju inte säga det, eller hur?
Folk säger inte vad de menar, man vet inte mer om dem än om hundens dröm.
När du lämnade mitt hus såg du dig om och undrade vad som åstadkommit mig.
Nu har du svaret. Nu har du det.
Bäst jag stannar så Frank vet att vi är åter. Han har säkert brusat upp.
Ni kan sova hos mig i natt. Jag skjutsar hem er i morgon bitti.
-Jag har inte sovit hos nån på länge. -Det är okej om ni vill göra det.
-Vänta, stanna, släpp ut mig. Stanna! -Va?
Stanna! Släpp ut mig!
Släpp ut mig!
-Lägg pengarna i en kista. -Det är för långt att gå.
-In igen! Jag följer er hela vägen. -Försvinn, för fan! Iväg!
De talar hela tiden om förlåtelse. Be Jesus om förlåtelse.
Jag har aldrig gjort honom nåt.
Frank, jag är här bak.
Frank?
Frank! Här inne.
Här, följ det.
Jag är okej. Jag la i pengarna, när jag hörde glas krossas.
Jag låste kistan och då...bom!
Du gjorde det bra.
Det känns inte bra.
Snälla, Mattie, snälla.
Tack.
Vad gör du här?
Får jag slå mig ner?
Nu...
Du vill veta varför jag har din systers foto på väggen.
Jag är inte dum, Felix.
Jag tar tillbaka det.
Hur länge pågick det? Hon var redan gift när jag träffade dig.
Uppvaktade du mig enbart för att få kontakt med henne?
Om du inte tänker prata, så ge dig av.
Kan man hjälpa vem man älskar?
Jag har haft 40 år för att tänka på det, men jag vet fortfarande inte.
Jag vill berätta hur det var, men vill du inte höra det så går jag.
-Ljug inte för mig, Felix. -Nej då.
När blev du ihop med henne?
Jag kom för att träffa dig och hon stod och hängde tvätt med er mamma.
Hon vände sig om och först då insåg jag att jag hade ett hjärta.
Du var en jättefin flicka. Jag vet inte varför du ville ha mig.
Men jag skulle fortsätta träffa dig tills turen vände och sen...
Hon var gift. Och hon var inte bara min syster. Hon var min bästa vän.
Vi berättade allt för varandra. Jag kan inte...
Hur länge pågick det?
Hur länge?
Det pågår fortfarande.
Hade du något med hennes död att göra?
Hennes vadå?
Berätta.
Felix...
Felix, gå ut ur mitt hus.
Nu!
Dra åt helvete!
Felix, Felix...
Andas djupt.
Du måste till en doktor.
Vad fan?
-Vadå? Tog de dem? -Buddy gömde dem i en kista.
-Han fick sig en smäll i skallen. -Är han okej? Säkert?
Jag var läkare i armén. Han är okej. Men ni bör byta till rätt klädstorlek
Tog de whiskyn?
Jag har funderat. Vad sägs om att ha festen hemma hos er?
-Folk vill ju se marken de kan vinna. -Jag vet inte.
-Det är nåt att fundera över. -Jag vet inte.
Vet inte om jag gör det.
Va?
-Jag funderar på att ställa in. -Det kan ni inte göra.
Jag kan göra vad fan jag vill. Jag säger nej, du säger inte nej.
-Skicka tillbaka pengarna. -Ni knäcker mig. Jag har köpt saker.
Jag har anlitat folk, lovat dem pengar.
Alla i stan hoppas få... Ni vet, det här är en stor grej.
Jag bryr mig lika mycket om stan som de bryr sig om mig.
Det var så ni ville ha det. Jag har jobbat häcken av mig för det.
Varför vill ni det inte längre?
Innan jag dör ville jag berätta allt, komma ut ur mitt fängelse, men...
Jag är för feg för att tala för mig och hittar ingen som vill göra det.
Åt helvete med det! Åt helvete med mig!
Gå åt sidan. Tack.
-Fattar du inte? -Jag fattar att du är arg.
Inte arg, jag är upprörd.
Nej, du är arg.
Om jag fick tag i den som gjorde dig detta, skulle du få se på "arg".
-Buddy, är du uppe? -Ja.
-Problem. -Vad har hänt?
-Bush drar sig ur. Vad hände igår? -I Illinois träffade vi en präst.
-Ja, men vad hände? -Han ville ha prästen på begravningen
-Han sa nej. -Jävlar, det är förstås därför.
Förlåt mig.
-Var är prästen? -Det hjälper dig inte.
Varför inte?
-Han vet nåt negativt om Bush. -Vill Bush ha honom ska han få honom.
Vill du ha ägg, Frank, eller duger det med stekpannan?
Min man har fått en smäll i skallen och du tänker bara på festen.
Det är inte så det är. Det här är för oss alla.
Ni är som min familj.
Så här agerar inte familjer.
Ledsen.
Jag har ingen erfarenhet.
Håll dig undan henne idag, kompis.
Det är bra. Ta om det en gång till.
Pastor Jackson? Frank Quinn. Quinn Begravningsbyrå.
Jag skulle spela domino i eftermiddag Men något fick mig att stanna hemma.
Jag borde ha åkt iväg och spelat domino.
-Är han därute? -Bush? Nej.
-Är ni säker på det? -Helt säker.
Har ni kollat på baksidan?
-Sa ni till Bush att ni inte kommer? -Om han fattat det, varför är ni här?
-Bush vet inte om att jag är här. -Jag skulle inte vara så säker på det
Han har en förmåga att få folk att göra som han vill.
Är han verkligen en enstöring?
Han kom till mig sen han varit här. Han vill ställa in festen.
Han sa han ville berätta allt innan han dör men han vågar inte öppna mun-
-och kan inte hitta nån som talar i hans ställe.
Först ville han att alla med en historia att berätta skulle komma.
Men ville sen inte höra deras skithistorier. Ursäkta språket.
-Han vill berätta det. -På tiden...
Vad han än gjort har han låst det inom sig i 40 år. Han får inte ut det
-Han vill att ni berättar det. -Därför att han inte vill göra det.
-Eller inte kan. -Eller inte vill.
Eller inte kan. Han vill åtminstone att sanningen ska komma fram.
-Ge honom det. -Jag...ska tänka på saken.
Finns det pensionat här i närheten? Kommer ni inte åker jag inte tillbaka
Jag har gett löften jag inte vill bryta till folk jag bryr mig om.
Om det hela inte blir av kommer ingen att anklaga Bush.
Banken kommer ta min rörelse.
Om jag måste börja om från början kan jag lika gärna göra det härifrån.
Vad gör ni?
Får lite färg.
-Sitter ni fast? -Du anar inte hur rätt du har.
Jag sitter här en stund. Hur känns det i huvudet?
-Det känns bra. -Vi två är ena olycksfåglar, va?
-Vet du vem som slog dig? -Nej.
Ena jävlar!
Är ni sjuk?
-Jag går bara igenom stadierna. -Vad betyder det?
Vi har "livet" och "döden", och däremellan en otäck plats-
-som jag hoppas att du aldrig hamnar på.
Jo, Frank åkte iväg nånstans och pengarna är borta.
-Tror du att han stack med dom? -Jag vill inte tro det.
Men pengarna är inte i kistan, han skulle ringa men har inte gjort det.
Jaha, vad vill du göra?
Ordna en begravning åt er om ni fortfarande vill ha en.
Ja, gör det om du vill det.
Jag antar att för varje sån som jag, finns det en sån som du.
Jag höll på att glömma det.
-Jag är glad att ni valde att komma. -Inte alltid fria viljan som styr.
Tog du pengarna ur kistan?
Ja.
Varför sa du inget om det?
Jag glömde det.
Glömde du det?
-Var är de? -I likbilen, under golvplankorna.
Vadå? Ingen stjäl en likbil.
-Bara att ta med pastorn till Bush. -Jag glömde berätta en sak.
-Bush sa att han inte backar ur. -Var kan jag ta tåget?
-Ni kan inte ge er av. Ni kom nyss. -Se och lär...
-Ni kan behöva två käppar. -Var är järnvägsstationen?
-Vill ni inte ha en drink först? -Jag sticker.
Väntade ni er en folkmassa?
Du bad om det, din envise jävel. Ja. Men vad ska du göra nu?
Rätt trevligt fängelse.
Varför ändrade du dig, Charlie?
Tack.
-Hur vill du göra det här? -Jag vill inte.
Jag ska försöka berätta, men om jag inte klarar det, gör du det, då?
Jag vill att det ska bli sagt, så... Snälla.
Säg att lådan står i ladan.
Gomiddag, mitt herrskap. Jag är Frank Quinn från Quinn Begravningsbyrå.
Välkomna till "live begravningsfest" för mr Felix Bush.
Jag har gjort mycket här i livet men aldrig detta.
Det har väl ingen av er heller. Det är nog ingen som har gjort det.
Personen som ligger bakom detta gillar inte rampljuset-
-men mr Buddy Robinson är drivkraften och jag är stolt över att känna honom
Många av er har hört historier om mr Bush.
Men idag, har jag fått veta, ska vi få höra en annan historia.
Hans.
Jag är pastor Charlie Jackson.
Vi vill gärna tro att gott och ont-
-rätt och fel-
-är fjärran varandra, men sanningen är att-
-mycket ofta är de helt intrasslade i varandra.
För 40 år sedan kom Felix in i mitt liv.
Och sen...försvann han.
Och däremellan byggde han den vackraste kyrka...
...jag någonsin sett.
Många underbara saker hände i den kyrkan.
Det räcker, Charlie. Tack, Charlie. Du är en god man. Tack.
Jag åkte till Illinois för att hitta nån som hade nåt gott att säga om mig
För jävligt.
Så...
Jag är varken intelligent eller vis. Jag vet inte vad för slags man jag är
Jag har alltid varit rastlös, trodde jag skulle se världen.
Men jag åkte ingenstans med flit, för jag hade gjort nåt jag skämdes över.
Något jag aldrig kunde reparera.
Ni tror väl ni vet vad ni skulle göra eller inte. Jag önskar er lycka till.
När jag berättade för Charlie vad jag gjort sa han "bekänn för Gud, lagen".
Så att jag kunde få förlåtelse, men jag ville inte ha det.
Jag behövde hålla kvar vad jag gjort, må dåligt av det i hela mitt liv.
Så jag berättade det aldrig för nån.
Inte för nån.
Jag blev kär i en gift kvinna och hon blev kär i mig.
Det är enda gången jag varit kär.
Vi planerade att fly och börja ett nytt liv, skaffa familj.
Men av nån anledning kom hon inte då vi hade bestämt att mötas.
Och jag fick en obehaglig känsla.
Hennes man öppnade dörren. Han var nerblodad. Jag slog ner honom.
Jag minns att det låg en hammare i trappan, med blodspår och hår.
Jag hittade henne i sovrummet, krälande över golvet.
Innan jag hann fram till henne slog en fotogenlampa i väggen, exploderade
Så hoppade hennes man på mig, men jag höll fast honom, det gjorde jag.
Underligt vad som händer när saker blir fel, som om klockan stannar.
Och man har all tid i världen att tänka.
Jag såg att hennes man hade satt eld på undervåningen, innan han kom upp.
Medan jag dunkade hans huvud i väggen och försökte få bort honom-
-stod det plötsligt helt klart för mig...
...att det hela var mitt fel.
Om jag aldrig hade talat med henne...
Medan jag tänkte på det, såg jag att lampan han kastat satt eld på rummet-
-och jag insåg att jag själv brann.
Jag försökte släcka men kunde inte, släppte honom och var så förvirrad.
Jag tittade ner och såg henne ligga på golvet. Jag ropade hennes namn.
Du vet vad hon hette, Mattie. Mary Lee.
Ibland säger jag Mary Lou på skämt.
Jag ropade namnet igen och jag...
Jag kunde se...
...att min enda kärlek och din syster stod i lågor.
Och...
Jag skäms så, jag skäms så...
Jag böjde mig ner och försökte hjälpa henne upp.
Och sen...
Jag flög, förstår ni.
Ja, jag flög.
Vet inte hur jag kom genom fönstret. Jag minns inte att jag hoppade.
Jag trodde att jag dödat honom. Kanske knuffade han mig, jag vet inte
Men jag lovar er...
...att om jag lämnade henne därinne, så är allt jag vet om mig en lögn.
Men det har ingen betydelse.
Jag fick inte ut henne, Smulan. Jag är ledsen.
Och det är min historia.
Jag skulle vilja ha förlåtelse nu, om det är möjligt.
Och sen...
Jag har inget emot att dö på riktigt nästa gång.
Men snälla, förlåt mig.
Jag undrar om...
...hon skulle ha varit vithårig.
Det undrar jag.
Min begravning, och alla är där utom jag.
Ja, Felix, det är väl på riktigt denna gång-
-men jag såg dem faktiskt inte lägga i dig i kistan, så...
Så var du än befinner dig-
-och antagligen gör livet svårt för någon-
-eller underbart eller ovärderligt-
-bara för att förvirra dem-
-önskar jag dig att bli befriad från-
-de bördor du bär på i sinne och hjärta.
Det önskar jag oss alla.
Översättning: Marianne Marty